En oo piikittäny fentanyyliä moneen viikkoon.
Tabletit riittää hyvin.
Mistä oot saanu niihin reseptin?
Ootko sä varastanu senkin?
No, en! Tietenkään.
Meillä syynätään nykyään kaikki tarkasti.
Jumalauta! Mähän pelastan tuolla ihmisiä!
Tommoset lääkeinventaariot on pois työajasta. ...Mitä?
Muutama milli fentanyyliä! Mitä se tekee rahassa? Pari euroo.
Ehkä vähän enemmän.
En oo vetäny pamia vahvempaa kahteen viikkoon.
Ja annokset on ollu todella maltillisia.
Entä siellä rannalla? Ja se ambulanssi?
Se oli poikkeustapaus.
Entä kun tulee seuraava poikkeustapaus?
Aha. Et usko, että pystyn vierottaan itseni, vai?
Kuule, kuinka monta anestesiahoitajaa sulla täällä käy?
Mä tiedän lääkkeistä ehkä pikkusen enemmän kun vaikka joku kätilö.
Ja mä oon vähentäny annokset 10 milligrammaan.
Kolmesti päivässä.
Kaks kuukautta - mä oon kuivilla.
Te... televisioo vaan katselin -
ja sitten alko mennä nii... -
huonoksi olo.
-Mites tää mustelma? -Se on ollu siinä kolme ja puol viikkoa.
Putosin päälleni.
Nyt ei oo mitään hätää. Te ootte hyvässä hoidossa.
Voitasko me soittaa jollekin?
Mun poika on vielä työssä.
Tu... turhaa häntä on tällasella häiritä.
Varmaan mielellään tulee katsomaan.
Kauanko sillä on?
Pari päivää. Korkeintaan viikko.
Sydän ei pumppaa.
Keuhkot on täynnä nestettä. Tyypillinen keuhkopöhö.
Annetaan morfiinia ja happea hengenahdistukseen.
Kaikki tehdään mitä voidaan. -Kumpi kertoo?
Kerrotaan yhdessä.
Mä rakastan sua.
Nyt tuli mieleen? -Onko sopivampaa hetkeä?
Arvasinhan minä sen.
Tuskin tässä enää kolmatta ohitusleikkausta...
Me tehdään kaikki voitava teidän puolesta. Annetaan kipulääkettä.
Jos sen pojan kuitenkin tänne...
-Totta kai.
Otin tällaiset mukaan.
Antaisitko sieltä...?
Ajattelin, että jos lapset tykkäisivät.
Tein minä vielä tällaisetkin kesällä, -
kun vielä jaksoin.
Pajupillit.
Ei... Pojat varmaan kasvaneet. Tykkääköhän ne enää?
Ihan varmasti tykkäävät.
Ei nää mitään kummosia oo, mutta ajattelin, että...
Käyn soittamassa pojalle saman tien. -Jos siitä ei ole mitään vaivaa.
Marleena Ranta Helsingin traumapoliklinikalta.
Isänne tuotiin tänne hengitysvaikeuksien takia.
Tilanne ei nyt... näytä kauheen hyvältä.
Soittaisitteko tänne mahdollisimman pian?
09 200 7990. Kiitos.
Se pappa on ollu varmaan maailman ihanin isä.
Tulossa useampi kolaritrauma.
Isistä puheen ollen: miten mä kerron Rebecalle?
Mistä? -Villestä.
Eiks Rebecca oo vieläkään rauhottunu?
Kävikö Jimille pahasti? -Auto syöksy tieltä, ehkä ylinopeutta.
-Lapsen silmä vuotanut, ehkä puhjennut, sarveiskalvon alla jotain.
-Naisella niskan retkahdus, päänsärkyä, oksentanut, sekava.
-Otetaan pään CT. -Poika saliin. Hälyttäkää silmäkirurgi.
-Isän olkapää sijoiltaan, ruhjeita.
-Kävikö Jimille pahasti? -Ei ollu ylinopeutta!
Missä meidän roinat on? -Saatte kohta.
Annettu fentanyyliä iv:nä.
(Isä:) Antakaa lisää! -Kohta. Onko puhallutettu?
Mies puhalsi 1,2 ja nainen nollat. -Kumpi ajoi? (Isä:) Toi ajo.
-Niin tietysti. Otetaan huumeseulat.
-Miks Jimin silmät on peitetty? -Niin tehdään silmävammoissa.
Kutonen on vapaa.
Oota!
Käy sääliks tuota poikaa. Vanhemmat on selvästi narkkeja.
-Sähän ne tiiät. -Onks sulla hetki?
Ei.
No? Ryppyä rakkaudes, vai? -Ei se mitään rakkautta ollu.
Koita pysyä paikallas.
-Sattuuko se? -Ei. Kohta nukahdat ja lasinsiru otetaan pois sun silmästä.
-Mitä jos se ei tuu? -Sulla on toinen silmä, joka näkee.
Niin hienosti luonto on järjestäny.
-Sit musta ei voi tulla lentokapteenia.
-Toivotaan, että saadaan se siru pois.
Ainakin sulla on tosi taitava lääkäri.
-Mä haluun äidin luo. -Pääset heti, kun leikkaus on ohi.
Oot sä valmis?
-Oothan sä koko ajan täällä? -Ilman muuta.
Sua alkaa kohta nukuttaa.
Kauniita unia.
Marleena, puhelu. Se on se mies.
Mee vaan. Iiris voi hoitaa tän alun.
No hei. Joo, teidän isänne kunnosta soittelin.
On. On kyllä aika huonossa kunnossa.
En jättäis huomiseen. Suoraan sanottuna...
Selvä. Minäpä välitän tiedon.
No?
Kuulemma työkiireitä.
Asiakastapaaminen Espoossa. Lupas yrittää ehtiä.
Yrittää.
No?
Hän kertoi, että... että...
Että nyt on vähän vaikee järjestää, mutta hän lupas yrittää tulla.
Sellasta se on niillä nuorilla.
Kiirettä pitää.
Mutta sillon täytyy takoo, kun rauta on kuumaa. Niin olen aina sanonut.
Kyllä hän varmasti tulee. -Ei sitä joka paikkaan kerkiä.
Ymmärränhän minä sen.
Kun on perhe -
ja työt ja kaikki.
(Ilmari:) Entropia 35.
-Sitten mennään. Huuhtelu.
Sarveiskalvo on tosi pahasti rikki.
Kappale näkyy, mutta se on tosi syvällä.
Näön menetys on tosi lähellä. Veitsi.
-Laita atropiinia puoli milligrammaa.
Hirveesti ei viittis hermoo käännellä.
Nyt... Tosi lähellä.
Ei... Ei millään.
Annatko 5-milliset?
Pakko kääntää hermoo varovasti.
Mitä lääketehdasleski?
Millon mennään syömään?
Antasit nyt edes pölyn laskeutua. -Kauan se pöly laskeutuu?
Päiviä? Tunteja? Ei kai sentään viikkoja.
Kerro, kun oot valmis. Saat valita paikan.
Max, mä oon vielä naimisissa.
Teoriassa.
Sä oot kun pieni poika, joka kerjää tikkaria karkkikaupan ikkunasta.
Jos se saa sen, se ei ehkä haluukaan syödä sitä ihan loppuun.
Mistä sä niin päättelet?
En mä jaksa tämmöstä leikkiä.
Mä oon ihan poikki. Saan nukuttuu vaan lääkkeillä.
Ada itkee joka ilta, millon iskä tulee takas kotiin.
En oo lukenu pääsykoekirjoja kun johdantoon asti.
Hei... -Ei, anna olla.
Hakkarainen on sairaana.
Meiltä puuttuu da Vincista instrumenttihoitaja.
En mä osaa da Vincia. -Mut mä osaan opettaa.
On se kyl tosi pahasti piilossa.
Tule nyt sieltä...
Tule, tule, tule...
Ei tää kyl hyvältä näytä.
Ei taida tästä pojasta tulla lentokapteenia.
Eiku tossa.
Noin. Noin pienestä se oli kiinni.
Ompeluvälineet.
Hyviä uutisia. -Siru saatiin pois Jimin silmästä. -Luojan kiitos.
-Me aletaan lähteen sitten. -Toisko joku kassin?
-Aivotärähdyksellä ei lähdetä. Olet tarkkailussa yön yli.
-Jimi kaipais tukea toipumisessa. -Haetaan se...
...Heti, kun se on valmis. -Miten niin valmis?
-Onko seulat tullu? -Opiaatteja ja buprenorfiineja molemmilla.
-Buprenorfiini on Subutexia, kuten tiedätte.
-Opiaatit voi johtua annetusta fenta- nyylistä, mutta Subutexia ei annettu.
-En oo vetäny yli kuukauteen. -Niin kai. -Missä meidän tavarat on!
-Kännissä ajettiin kolari, mutta mitäs se, kun lapsi ei sokeutunu.
Vedetään lisää kamaa, niinkö? -Olen hyvä äiti.
-Et silti katsonu, onko lapsi turvavöissä. Kumpi ajoi?
-Montako kertaa se pitää sanoa? Antakaa lisää mömmöjä, käsi irtoo!
-Morfiinia meni jättiannos. -Anna lisää!
-4 mg viisi kertaa ja valittaa yhä. -Anna 6 mg kerta-annoksena.
Mies ajoi. Ne vaihtoi, ennen kun kytät tuli. -Todennäköisesti.
Mutta miten todistat? -Niiden käsivarsissa on reikiä.
Sama mitä lääkettä niihin lykkää, ne on vetäny kotona kolminkertasesti.
Ei ihme, ettei tehoo. Pitää tehä lastensuojeluilmotus.
-Jos ne nyt havahtuis. -Ei havahdu.
Jos ei ilmoteta, ens kerralla pojalle käy pahemmin.
-No, katotaan. Katotaan.
Jos kärähtää aineista, pitäs joutua pakkosterilisaatioon.
Aika rajusti sanottu.
Kun ihminen alkaa vetää, se miettii vaan seuraavaa annosta.
En mä ihan noin sanois. -Vaan?
Voi se silti olla hyvä äiti, vaik se ois vähän koukussa.
Vähän? Näit sä, miten paljon aineita sillä oli veressä?
Se on siis itsekäs ihminen ja paska äiti?
Narkkarit on ihan pohjasakkaa. -Ja yhtään et nyt yleistäny.
Marleena.
Musta on turvallista tuoda lapset sellasen ihmisen luo kun sä.
Ai millasen? -Sellasen...
Joka lukee kirjaa väärinpäin.
(Suihku kohisee.)
Saatiin poistettua lasinsiru sun silmästä.
Nyt vaihdetaan siteet varovasti.
Peitän sun terveen silmän, että voidaan testata samalla.
Älä pelästy, jos et näe mitään, koska silmä ei ole kunnolla parantunu.
Vaihdetaan siteet ja laitetaan silmätipat.
(Iiris:) Mitäs lentokapteeni?
Mä luulin, että sulla on tumma tukka.
Se onkin paljon tummempi. Mä oon värjänny.
-Silmä on tosi hyvin parantunu. Laitetaan nää vielä pakettiin.
-Voitasko me lähtee? Voisko joku tuoda meidän tavarat?
-Saatasko me jäädä Jimin kanssa kolmestaan?
Eiköhän se onnistu.
No ni...
Max opettaa Johannalle da Vinciä. -Oho.
Tähän asti vaan Uffe on kelvannu instrumenttihoitajaksi.
Tiedättekö miks? Kysyin Maxilta ja se sano: "Da Vinci on kuningaslaji."
Lopettakaa. Ehkä ne tarvii sinne lisää osaajia.
Osaajia? Joopa joopa joo.
Sori. Sori, sori.
Mut hei, sä et itke.
Onks tää eka päivä kuinka moneen viikkoon? -Moneen.
Ihanaa, kun sä jäit, Johanna.
Marleena, kolmosen pappa on taas kyselly sua.
Tuliks se poika jo?
Onks siitä kuulunu mitään?
Morfiinia 4 mg suoneen kahdesti tunnissa.
Siitä tulee hengityskatkoksia.
Annetaanko suun kautta? -Varmista Ilmarilta.
Sillä on vuorokausi? -Korkeintaan.
(Koputus.) Hmm.
Hei. Kuinkas täällä voidaan?
Hyvinhän täällä. -Anna 20 mg suun kautta.
O... Oh... Onko siitä mun pojastani kuulunu?
Joo... Tota...
Hän oli kyllä tulossa, mutta lapsille oli tullu jotain kiireellistä.
Toivottavasti ei mitään vakavaa. -Ei, ei varmasti mitään vakavaa.
Kannattaa yrittää levätä.
On... kuitenkin tulossa? -On, on.
Marleena Ranta traumapolilta taas, hei.
Isänne kuolee tämän vuorokauden aikana.
Luulis kiinnostavan, että ehtis käymään. Kiitos, hei.
No? -"Tämä on ohjelmistokonsultti Pekka Niittyvittujotain vastaaja, hei."
Harvoin kuulee Marleenan kiroilevan. -Mä soitan sen vaimolle.
Marleena Ranta Helsingin traumapolilta, hei.
Miehenne on varmaan kertonu, että hänen isänsä... Ahaa. Ei oo kertonu?
Hänen isänsä on erittäin huonossa kunnossa, ja kun on lapsenlapsia, -
ois heillekin kiva, että...
Valitettavasti ei varmaan ole täällä enää ens viikolla.
Sanonkohan mä tarpeeksi selvästi:
hänellä on erittäin vähän elinaikaa jäljellä.
Joo. Okei. Anteeks, että puutun tähän asiaan...
Selvä. Kuulemiin.
Lapsenlapsilla on matsi. Oikein pudotuspeli.
Huomenna kuulemma pääsis.
Tuula Petäjä lastensuojelusta, hei.
Jotain hyvääkin maailmassa.
Mitä? -Ei mitään.
Lenita Pakkala, vastaava hoitaja. -Katja Paju, hei.
Tulitte kai tapaamaan sitä narkomaaniperhettä.
Jos niin haluaa kutsua.
Poika on muuten hyvässä kunnossa, mutta silmä on siteessä vielä viikon.
Millasta sijoitusta harkitaan? -Meistä huostaanotolla ei ole kiire.
-Vanhemmilla oli opiaatteja ja Subu- texia veressä, hepoa tai morfiinia.
-Tiedetään, mut mikään ei todista, et huumeita käytettiin ennen kolaria.
Huumekokeilu ei ole huostaanoton peruste. -Mies oli kännissä!
Mutta ei ajanut autoa. -Niin hän itse sanoi. -Pitäs olla todisteet.
Perheen asioihin ei ole puututtu? -Meillä on vaitiolovelvollisuus.
Huostaanottoon tarvitaan vahva näyttö. -Että poika ois sokeutunu?
Oisko se riittäny? Vai oisko hänen pitäny oikein kuolla!
Mä oon pahoillani.
Marleena!
Apteekista soitettiin. -Miks?
Ne kysy, -
miks kirjotan vain rauhottavia lääkkeitä klinikkani käyttöön.
Joku on kirjottanu reseptejä mun nimissä -
ja hakenu rauhottavia muka mun klinikalle!
Minkä klinikan? -No sitä mäkin!
Mutta reseptiin ei tarvi saajan nimeä, jos ne kirjottaa pro auctore.
Tyyppi on ilmottanu olevansa mulla töissä -
ja kävelly lääkkeet taskussa ulos.
Kuka sellasta tekis? -En tiedä.
Reseptit on mulla aina laukussa. Joku todella tietää mitä tekee.
(Rokkia.)
(Max:) Valmistaudutaan sydämen pysäyttämiseen. Kaikki valmiina?
Ylitahdistus.
Täytetään balonki.
Mikä on maksimitäyttö? -30.
Nyt on 25.
Alottakaa plegia. -Plegia lähtee.
Hei, hei, seis! Hss!
Ihan mieletön rumpusoolo!
-Anna lisää fentanyyliä, nosta kaasua.
Voi...!
Anteeks, mulla on... joku flunssa varmaan... tulossa.
Sori.
Hyvinhän se meni. -Kiitos.
Ekasta kerrasta pitää jäädä muisto. Ootas vähän.
Pistä käsi alle.
Ole hyvä.
Haittaako, jos muiston syö?
Oot sä kunnossa?
Joo. Mulla oli vaan huono olo.
Se oli varmaan joku ruokamyrkytys. Meni ohi jo.
On sitä ennenkin ruokamyrkytyksillä selitetty.
Tä? -Joko saa onnitella?
Ei. Ei tää oon mitään sellasta.
Luulen, että kiitos tästä kuuluu meidän henkilöstöruokalalle.
(Huutoa.)
Mikä toi on? -Se narkkiäiti. Just hain sille uuden pullon kaapista.
100 mg meni että humahti. Liian laimeita ne aineet tollasille.
Kysy vielä Ilmarilta, mutta luulen, että voit nostaa kerta-annosta.
Joo... Hetki.
Teille oli kotiuttamispäätös tehty.
Ja lääkäri on antanut kotihoito-ohjeet.
Mites Jimi? -Mä kävin jo siellä.
-Onks meidän kassii näkyny? Sellanen vihree. -Joo. Pieni hetki.
Rouva on hyvä vaan.
Iiris.
Sen kassin pitää löytyy! Hävitätte ihmisten omaisuutta! -Joo, joo...
Pieni hetki. Se kassi oli joutunut toiseen rakennukseen.
Toimiiko täällä mikään? -Tää on iso talo. Asiat on joskus monimutkasia.
Mites te ite... Millasessa työpaikassa te olette?
Tä? -Hoituuko asiat näppärämmin kuin isossa kompleksissa?
Voit sä soittaa sille?
Meillä on 86 osastoa kaikkiaan. Ettei ihme, että asiat välillä häviää.
Voit sä soittaa sinne? -Meillä on sääntö, että ei saa soittaa.
Hä? -Turhia puheluita. Säästetään rahaa.
Hei... Tää haisee. Mennään. -Menkää vaan.
Aijai! Vittu!
Vitun lehmä, sä oot tän takana!
-Mennääs sitten.
-Vitun lehmä! -Ammuu.
-Aijai! Älä väännä...!
Meillä ei ole antaa kunniamerkkejä, mutta kävisikö teille tällainen?
No, en ota tota. -Mä voin ottaa.
Miten se lastensuojelu? -Ne ottaa sen käsittelyyn.
-Ellei kännyryöstö riitä huostaanoton perusteeksi, mikä sitten?
Ei sitä tässä maassa tiedä. -Kyl se riittää.
Ne oli kolkannu myyjän ryöstön yhteydessä. Poika odotti autossa.
Miettikää.
Kolmosen pappa valittaa kipuja. -Joo, mä tuun.
Lenita, se oli oikeesti rohkee teko. On ilo olla sun työkaveri.
Tuut sä?
(Puhaltelee.)
No?
Onks posttraumaattinen stressireaktio?
Mä en saa kerrottua Rebecalle Villestä.
Oikein sankareiden sankari.
Sattuu... sattuu.
-Saanut 30 mg. Ei enää pitäis sattua.
Outoa...
(Valittaa.)
Mites lääkeinteraktio? -Kaikki lääkkeet on ajettu alas.
-Entä maksametabolia? -Maksa-arvot on koko ajan olleet normaalit.
Mites se lääke? -Tää on sama pullo, joka jäi niiltä narkeilta yli.
(Valittaa.)
Kaikki menee ihan hyvin.
Ilmari.
Mitä jos tääkin on lääkkeiden väärinkäyttäjä? -Mistä niin päättelet?
Annokset on ollu isoja.
Ihan normaaleja taudin kuvaan nähden. -Joo, mutta yläkanttiin.
Se tarvii ihmistä. Hyvin se on voinu lohduttautua yksinään rauhottavilla.
Mä juttelen sen kanssa. Jos se ei rauhotu, mä tuun hakeen sua. Okei?
Okei.
Otetaan uus pullo. Mä vien sen tutkintaan.
Sä voit mennä. Mä jään tänne hetkeks.
Lenita, katotko sen kolmosen papan historiaa? -Miten pitkältä haluat?
Ihan viimeset vaan.
Se on ollu keuhko-osastolla hoidossa pitkään.
Päässy pois reilu kuukausi sitten.
Onko merkintöjä lääkkeiden väärinkäytöstä?
...Mistä?
Ei mistään.
Uffe, rauhottuko se pappa, kun lähin?
-Marleena pyysi ottamaan uuden morfiinipullon. -Miks?
-Käsitin, että sä olit pyytäny tekeen niin.
Kiitti.
Tippoja pitäs laittaa...
Missäs pojan vanhemmat on?
...viis kertaa päivässä.
Noin.
Moi. Nää kaks tätiä auttaa sua, kun pääset sairaalasta.
-Hei, Jimi. Mun nimi on Tuula ja mun kaveri on Katja. -Hei.
-Sähän tykkäsit lentsikoista. Tää on sulle.
Mä haluun äidin luo.
Katos, Jimi, -
me tiedetään, että sulla ei oo kotona asiat aina ihan hyvin.
Tädit on täällä, että asiat saatas järjestymään. Eiks niin?
Sulle etitään väliaikaiskoti, missä sun on hyvä olla.
Ei oo mitään hätää.
-Oliko pojalla henkilökohtasia tavaroita? -Ei.
-Me sit tästä lähdetäänkin.
Meniks tää nyt ihan oikein?
Meni.
Mä olin toi poika.
Marleena.
Olet...
Olet sä käyny tonkimassa mun laukkua?
Nyt Marleena! Jumalauta! Voidaan mennä myös Marjutin huoneeseen.
Mä en ymmärrä, mistä sä puhut. -Älä viitti!
Tästä tulee joka tapauksessa julkista.
Okei...
Mul on kyl ollu aika...
Aika rankkaa viime aikoina...
Mitä siel on? -Ei mitään.
Mitä siel on? -Älä viitti.
Nii? Se on unohtunu yheltä potilaalta.
Näytä.
Mitä?
Sun käsivarret!
En mä täs ala näyttään. -Näytä.
Enhän näytä. -Näytä!
En halua. -Näytä!
Lopeta!
Tänkö takia potilaat itkee, kun morfiini ei auta? Laimennat sitä!
Toivottavasti vesi oli steriloitua.
Mitä nyt tapahtuu?
Sano sä.
Älä kerro kellekään. -Sitäkö sä haluat? Sitäkö sä oikeasti haluat?
En.
Älä...
No etteks te nyt parempaa...
Se kolmosen pappa taitaa olla lähdössä.
Ois varmaan hyvä, jos Marleena...
Mee vaan.
Lenita, jäätkö tänne hetkeks aikaa?
Saturaatio on enää 60, verenpaine 70.
Mitenkä se minun poika... Saitteko häntä...?
Ei oo kuulunu... -Aa...
Hän puhui teistä oikein kauniisti puhelimessa.
Puhuiko?
Ehkä...
Ehkä minä sitten joskus...
Siellä toisella puolella... -Niin.
Siellä näette sitten.
Mutta kun ei ole kahteen vuoteen käynyt.
Se on silti... -
hyvä poika.
Kun on noin hyvä isä, ei voi muuta olla.
Ei vielä. Odota hetki.
Antaisitteko nuo lapsille, jos tulisivat vielä?
Ihan varmasti annetaan.
Minä... en haluaisi lähteä yksin.
Me ollaan tässä.
(Kone piippaa.)
Hyvää matkaa.
Paineet meni.
Kaikkea hyvää.
Exitus 18.42.
Mitä nyt tapahtuu?
Selvä.
Marleena.
En ymmärrä, miten me ei huomattu mitään.
Kauankohan sitä on jatkunu?
Muistatteko ne flunssaoireet ja sairauslomat sillon syksyllä?
Kauheeta ajatella, että se oli koko ajan tässä, meidän keskuudessa.
Et jos se ois vahingossa tökänny piikillä? -En mä sitä tarkota.
Mutta huumeiden käyttäjä, on se kumminkin... -Mitä?
Pitemmän päälle se muuttaa ajattelua. Narkkarit tarvii...
En vielä käyttäis tota sanaa. Jatka vaan.
Ne tarvii rahaa. -Että ryöstäis vaikka pankin. Niinkö?
En sanonu niin. Joku syy siihen on, et sen piti lähtee.
Sekös sua ilahduttaa? -Iiris hei, ei Johanna niin sanonu.
Jos sulla ei oo käsitystä asioista, oisit mieluummin hiljaa.
Mennäänkö baariin?
Keitätkö teetä?
Tajuuthan sä, oikeesti tajuat, että mä oon pannu toisen kanssa, -
samaan aikaan kun me on oltu yhessä.
Teit sen rahasta. -Enkä kadu.
-Niin olen ymmärtäny.
Okei. Oon valehdellu sulle, salannu asioita.
Nyt musta on K18-videoita netissä ja sä haluut ymmärtää mua, -
koska Raamatussa käsketään tekemään niin.
Rakastaa.
Mitä?
Mä haluan rakastaa sua.
Sä oot ihanin nainen, mitä mä tiedän ja sä olit mulle rehellinen.
Tajuut sä, ettei mulla ollu vaihtoehtoja.
Saanks mä ajatella, että oli?
Sä oot ihan pimee.
Tiedän.
Mä olin jo pääsemässä kuiville. Mieti, mitä itte olisit tehny!
Tapaat ihanan naisen ja sanoisit sille ekana päivänä, -
et oon pikkasen koukussa rauhottaviin lääkkeisiin.
Mahtava tapa tehdä vaikutus.
Ilmari rakas, en mä oo tehny sulle mitään pahaa. Menin terapiaankin.
Tollasen naisen luo aioin tuoda murrosikäset lapset!
Olisin ollu kuivilla silloin! -Etkö jumalauta tajua! Pyysin rehellisyyttä!
Ilmari...
Mihin sä meet? -Pois.
Ei, ei, älä jätä mua nyt.
Hae apua. Kunnon apua.
Hei, Rebecca. Äiti täällä soittaa, hei.
Ei kukaan oo kuollu.
Kukas nyt enää kuoliskaan.
Mutta -
on poikaystävä.
...Haloo?
Isänsä tytär.
Kukaan ei oo koskaan ollu mulle näin hyvä.
-Tää on vasta alkua.
Anteeks.
Nyt pitäis jo tulla.
-Joo.
Tekstit: Maire Peltola Yle